Nå, så skal I til at stifte bo.
I har sparet en pæn sum sammen og er klar til at købe fast ejendom.
Lad os gå på indkøb.
Drømmehuset: To soveværelser, to badeværelser, to skraldespande.
Det er trygt og hyggeligt. Og en smule for dyrt. Nå ikke?
For samme pris kan I få 200.000 tønder land i Sahara.
Så kan I bygge en hytte. Der er I helt alene.
Det er som en strand uden hav. Og naboerne er dødstille.
For øde? Nu er jeg med.
I søger storbyens travle liv.
For samme pæne sum kan I få en god ejendom her.
Bare ikke den ejendom her.
Dette hyggelige, gør det selv-tilbud er lige sagen for sådan et ungt par.
I skal ikke fare hele huset rundt, det hele er samlet i ét rum.
Hvad nu? Er her for trangt?
Bare et stenkast herfra, en bro og en togtur herfra, -
- lige ude i storbyens yderkant ligger de åbne vidder.
De indfødte er venligtsindede, og boligerne er store.
Og lige inden for jeres budget.
Det er næsten for godt til at være sandt.
Det her er det hus, som jeg har fortalt jer om.
En historisk bygning på en af Brooklyns bedste gader.
- Husk, hvad vi talte om. - Pokerfjæs.
- Indbyggede skabe. - Køkkenet er lidt lille.
Fjern den hæslige skillevæg, så har I et stort spisekøkken.
Og her har I så biblioteket.
- Til dine bøger. - Er du glad for bøger?
- Jeg har en samling førsteudgaver. - Alex er forfatter.
Dagligstuen.
Tak skal du ha'!
- Hvor fører trappen der hen? - Det er jo et tofamiliershus.
- To etager til samme pris? - Ja. Det står i opstillingen.
Hvorfor er den blændet? Er der blevet begået mord deroppe?
Nej, der bor en sød, gammel dame deroppe.
En lejer?
- Og vi kan ikke smide hende ud, vel? - Alex!
Det er et rimeligt spørgsmål. Nej, hun skal selv vælge at flytte.
Men hun går og skranter. Staklen er næsten 100 år.
Mrs. Connelly? Det kan tage sin tid. Hun er tunghør.
Mrs. Connelly.
- Kenneth. - Der har vi min dejlige tøs.
- Hvordan har du det i dag? - Ikke alt for godt.
Det gør mig da ondt at høre.
Jeg kommer med et ungt par, som muligvis vil købe huset.
Jeg hedder Nancy Kendricks. Og det er min mand Alex Rose.
Må vi komme ind og kigge lidt?
Jeg har ikke kræfter til det i dag.
Rart at se dig igen, Kenneth.
Der er en moder-barn-park derovre.
Gode indkøbsmuligheder. Slet ingen trafik.
Her er mit kort.
Der er bud efter det, så det er nok solgt inden mandag.
- Tre kaminer. Det lyder da lækkert. - Og utrolig billigt.
Lidt billigt. Det ligger i den dyre ende.
- Men det er jo et tofamiliershus. - Tofamiliers?
Men det er jo Brooklyn. Det havde vi slet ikke overvejet.
- Hov, har du den med? - Ja.
- Er det den nye Don Piper-roman? - Den kommer lige fra trykken.
Jeg har signeret den til jer.
- Tak. - Den er jo ikke genial som din bog.
Men der er et par gode metaforer i. Velvalgte formuleringer.
- Vi glemmer de gode nyheder. - Nå ja!
- Hvad er det? - Sig det.
Jeg er gravid.
- Tillykke. - Tillykke, mand.
I må da lige have opdaget det.
Nej, jeg er fire måneder henne.
- Fire måneder? - Lad være.
Vi vil ikke bo her, når vi får børn.
- Vi kan have børneværelse ovenpå. - Så Connelly kan hoste på barnet?
Du ved, hvad jeg mener.
Og huset bliver en formue værd, når vi får begge etager.
- Jeg ved, hvad det koster nu. - Det bliver en trilliard mere værd.
Det er søreme et godt afkast.
Tænk at kunne skrive bogen færdig i din egen skrivekrog i egetræ.
- Tænk ikke skulle sidde på en café. - Du har fortjent en skrivekrog.
Mit tog kommer nu.
- Vi gør det! - Mener du det?
- Tænk, vi får vores eget hjem! - Jeg elsker dig.
- Jeg troede, vi havde flere møbler. - Det skal nok blive godt.
Mrs. Connelly, det er Nancy og Alex nedefra.
Lad mig lige se...
Davs. Vi ville bare lige hilse på.
Sikke en dejlig overraskelse. Kom endelig indenfor.
Sikke en fantastisk lejlighed.
Tak, kære. Sid ned.
- Vi har en lille indflyttergave med. - Tusind tak.
Nu skal jeg skænke op til jer. Jeg drikker ikke. Det er syndigt.
En irsk katolik, som ikke drikker?
- Hvad laver du? - Jeg tager bare et par billeder.
Hvis jeg havde vidst, at I kom, så havde jeg da ryddet op.
Du, Nancy... Hval i sigte!
- Hvad sagde I? - Er du uskadt?
Jeg kommer nu. Langsomt, men sikkert.
Jeg slukker lige for musikken.
Sid ned, kære. I skal også have lidt at tygge på.
Mums. Bugles. Fås de virkelig endnu?
Værsgo.
- Det er en flot papegøje. - Det er ikke en papegøje.
Det er en ara. Den er opkaldt efter min afdøde mand Richard.
Den lille fyr har været min eneste trøst i 40 år.
Spis nu bare. Det er løgdip.
- Hvordan har De det? - Hvorfor spørger du?
SIDSTE SALGSDAG: 23. MARTS 1997
- Sidst var De ret sløj. - Jeg var lidt forkølet.
Men nu har jeg det storartet. Fortæl mig lidt om jer selv.
- Hvad laver du, Alan? - Alex.
- Alex er forfatter. - Forfatter?
Jeg har altid betragtet det som en hobby, ikke et arbejde.
- Men jeg glemmer jo Joyce. - James Joyce. Pragtfuld forfatter.
Han døde i druk og armod.
Alex' første roman blev udgivet i indbunden udgave.
Hans næste roman udkommer snart.
- Hvad handler den om? - Det er en storbyhistorie.
Det handler om tre generationer, som ejer et trykkeri i New York og...
Interessant. Lad mig fylde glasset.
Store Dick havde også smag for det. Han var sømand.
Sprutten blev hans skæbne i 1963.
Da havde vi været gift i 58 år.
1963...
Hvornår skal I to så have børn?
- Snart. - Ikke de første par år.
Du lyder ligesom mr. Connelly. Vi fik aldrig nogen børn.
Og nu er det for sent for mig.
Næ, se dog hvad klokken er. Jeg anede ikke, at den var så mange.
Tiden flyver af sted.
- Vi nåede ikke at se lejligheden. - Det bliver der ikke tid til nu.
- Ikke det? - Nu må vi sige godnat.
Næ nej... Jeg tror, at det var sofaen.
Det var...
- Denne vej, kære. - Hvor kunne du?
"Ara."
"En langhalet, farverig papegøje." Jeg vidste, at det var en papegøje.
Har vi som husejer ikke krav på at se resten af hendes lejlighed?
Jeg mener... Jeg slår det op på nettet.
- Hvor gammel mon hun er? - Jeg gætter på...
Et sted mellem 95 og 105.
- Hun så frisk ud i aften. - Ja.
Hun så meget sund ud.
- Det var da rart. - Ja.
Goddag, mr. Peabody.
Mrs. Connelly?
Ja. Hvem er det?
Det er Alex. Er De sød at skrue ned for fjernsynet.
Vi kan høre det dernede.
- Jeg faldt i søvn. Undskyld. - Det er helt i orden.
- Jeg skruer ned nu. - Tak.
Jeg smutter. Hav det godt.
- Og skriv det kapitel færdig. - Ja, ja.
- Godmorgen, Alex. - Godmorgen, mrs. Connelly.
Jeg synes, I skulle have den tilbage. Jeg får jo ikke drukket den.
Tak. Det var pænt af Dem.
Sig til, hvis der er noget.
Der er faktisk noget.
- Jeg kan ikke høre noget. - Det var meget tydeligt.
Rørene sagde: Bang, bang, bangelang, bang, bang. Bang. Bang.
Det siger ikke noget nu.
Men hvis det begynder igen, så bare kom ned efter mig.
Det er en aftale.
- Åh, Alan... - Alex.
- Om forladelse? - Jeg hedder Alex.
- Det ved jeg godt. - De sagde vist Alan.
Næppe. Jeg er god til navne.
Er du sød at tage skraldet ned? Vi skulle jo nødig få mus.
Hvad i himlens navn foretager du dig med mine underbenklæder?
Jeg ville nok rykke citatet lidt, så du kan klemme teksten bedre ind.
Du er en god klemmer, Nancy.
Ja, for indtil i går boede jeg i en lejlighed i dukkestørrelse.
Men så se vores nye hus.
- Er det ikke lækkert? Stuen er... - Nancy!
- Er du færdig med "De kendte"? - Bippedibop.
- Hvad betyder det? - Snart.
Hvorfor siger du så ikke bare det?
Bippedibop er jo forvirrende.
- "Mr. Peabody"? - Hvordan er den endt der?
Alex?
- Hvordan er det gået på arbejde? - Herman flippede ud igen.
- Lå du og fik dig en lur? - Nej, jeg... ordnede bogsamlingen.
- I mørke? - Jeg lukkede øjnene et øjeblik.
Er det middagsmaden?
Har du fået skrevet fem-seks millioner sider i dag?
- Fem-seks ord, du. - Hvorfor?
- Jeg har løbet ærinder for overboen. - Nå da.
Du må bare sige, at du skal arbejde. Det forstår hun nok.
- Hvad er det? - Jeg har købt et par småting.
- Det er et flot tæppe, ikke? - Jo. Hvad har det kostet?
200$ eller sådan noget.
- Kostede det 200$? - Ja, men det er en løber.
Den kan forbinde de to stuer. Og se så bare her.
- Det er en ægte Pablo Flinch. - Fedt.
Er det en guacamoleskål fra mayaerne?
Det er en skammel.
Sådan. Sid.
Tror du, vi er hobbitter?
En fugtskjold!
Jeg fortalte mr. Rose om rørene.
De sagde: Bang, bang, bangelang, bang, bang. Bang. Bang.
Badeværelset kunne være eksploderet.
471$?
- Har du været her i tre timer? - Ja.
Det var de originale klinker. Hvorfor hørte du ikke bankeriet?
- Jeg sov jo. - Midt på dagen. Skammeligt!
Jeg betaler ikke for det her.
Jeg har udført arbejdet. Jeg kunne flå rørene ud af væggen.
Hvabehar?
Jeg forstår ikke, hvad du siger.
- Gør det. - Nej, gør det selv.
- Alex! - Glem det. Gør det færdigt.
Jeg tryglede mr. Rose om at gøre noget.
Næste gang kan De ringe til mig. De har fået mit visitkort.
Alan! Inden jeg glemmer det... Det er jo den første i dag.
88$.
Skal vi tælle dem?
Hvis hun generer dig igen, så må du bare stå fast, men vær rar.
Først det positive, så det negative. Det er ren psykologi.
Jeg skal arbejde sent i aften.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
Godmorgen, Alex.
- Godmorgen, mrs. Connelly. - Må jeg spørge om noget?
Hør her.
Må jeg lige sige en ting. De ved, jeg arbejder med min bog.
Den skal ligge klar om tre uger. Forlæggeren forventer at få den.
- Det står i min kontrakt. - Jaså.
Så jeg arbejder på bogen her i min lejlighed, som er mit kontor.
Hvis jeg arbejdede på et kontor, kunne De jo ikke banke mig op.
For så var jeg der jo ikke. Vi lader, som om det er mit kontor.
Medmindre det drejer sig om en meget alvorlig sag, -
- så er jeg her slet ikke i tidsrummet mellem ni og atten.
Da er jeg på mit kontor.
- Men efter kl. 18 er jeg her igen. - Den er jeg helt med på.
- Undskyld, at jeg forstyrrede. - Tænk ikke på det. Hav det godt.
Det er bare...
Hvilket? Bare hvad?
Jeg har købt et eksemplar af din bog. Kunne du mon signere den for mig?
Hvis du har for travlt nu, kommer jeg igen efter arbejdstid.
Nej, det...
De havde ikke behøvet at købe den. Jeg har masser af eksemplarer...
De penge er godt givet ud.
Skriv noget, som jeg kan glæde mig over længe.
Hvad med: "Til min yndlingsoverbo."
"Fra Alex Rose."
- Jeg håber, at De synes om den. - Det gør jeg bestemt.
Hav en god dag.
Alex.
Jeg ved godt, hvad du har sagt, -
- men kan firmaet Rose & Rose mon ledsage mig til apoteket?
Det pisser ned derude, og jeg skal have fornyet min recept.
Det tager ikke lang tid.
30... 31... 32...
33... 34... 35...
- Hvad koster Nicorette? - 43,97$.
Nu kom jeg helt ud af det.
En...
To... tre...
Otte... ni...
Ti.
En... to... tre...
22... 23...
24...
25, 26, 27, 28, 29, 30! Sådan.
Blåbær!
En, to, tre...
- Du skulle jo tale med hende. - Det gjorde jeg skam også.
Men hun manipulerede med mig.
Gjorde hun det?
Hun er snu. En snu, gammel...
...dame.
Nu skal du bare høre.
I morgen skal det nok gå godt.
Så er det nemlig lørdag, og vi kan sove længe.
Jeg lover dig, at alt ordner sig i morgen.
Godmorgen.
Godmorgen, Nancy.
Det er Nancy Kendricks.
- Er det musikinstrumenter? - Ja da. Vi har et blæserorkester.
Vi skal spille i St. Augustus på fredag.
Lad os gå ud at handle.
- Jeg kommer med det i eftermiddag. - Tak.
Se her. En Remington Royal for 50$.
- Hvad forlangte de for den? - 50$.
Se. Jeg har købt en påfugl.
- Er den ikke flot? - Jo. Hvad kan den?
Den skal bare se dekorativ, smuk og æstetisk ud.
- Hvad skal vi med en sovesofa? - Til dine lure.
Jeg har taget én kort lur.
- Hvad har du i posen? - Svaret på vore bønner.
Lad os prøve ved siden af den der. Og så med sofaen...
Ved du, hvad vi har glemt?
Vi har glemt at indvie lejligheden. Så jeg tænkte...
Jeg elsker vores hus.
- Hold da kæft. - Hvad laver hun?
Tror du, at hun så det hele?
Hvor skal du hen?
- Jeg smutter derop nu. - Hvad har du i sinde?
- Løsningen på vores problem. - Vi kan fjernstyre hendes fjernsyn.
Du holder vagt. Hvis hun kommer, så bank på rørene.
Klap i.
Så er jeg hjemme igen, lille Dickie.
Hvad tror du, jeg har i posen?
Pølser til Dickie.
Jeg tygger dem lige for dig først.
Du kan tro, at de smager godt.
Lækkert.
Skal vi ikke høre lidt musik?
Lidt musik og dans. Jeg har sat din yndlingsplade på.
Din yndlingsmelodi. Store Dicks yndlingsmelodi.
Hvad siger du så?
Så for helvede!
Mrs. Connelly?
Nancy? Er det dig?
Mrs. Connelly?
Øjeblik.
Mrs. Connelly?
Sikke en overraskelse, Nancy.
Nu laver jeg lidt te. Hvor er det rart at se dig.
Og småkager.
Skatter?
Undskyld. Kom du noget til?
- Du skulle jo holde vagt. - Jeg ved det godt.
Så er det nu. Parat?
Du er et geni.
Besynderligt. Hvorfra ved hun, hvordan man gør?
Du glemte ikke æsken deroppe, vel?
- Nancy Kendricks. - Det er mrs. Connelly.
Det brænder på! Skynd jer!
Jeg har meget travlt her i dag. Kan De ikke tale med Alex?
Jeg har banket og banket. Han sover vist tungt.
Han har ændret restaurantlisten.
Nancy. Vi går i trykken om 27 minutter.
- Læg så på! - Tak, mrs. Connelly.
- Hvor er den nye liste? - Den er straks klar.
Fem sekunder.
- Er det den? Har du tjekket den? - Ja.
Jeg vil ikke have den bippedibop, men bippedinu!
Her er hyggeligt. Hvad har I? 80 kvadratmeter?
Nej, 160. Men det er de tre kaminer, der giver hyggen.
- Her er så den tredje kamin. - Sikke en dejlig lejlighed.
Det glæder mig, at du kan li' den.
- Pragtfuld samling. - Tak.
Sørg nu for at have plads til førsteudgaverne af Alex Rose.
Nå...
- Hvordan går det med slutningen? - Slutningen bliver alle tiders.
Men jeg vil ikke forcere den.
Bare sørg for at have den klar på onsdag.
Ledelsen kører alle forfattere i mellemgruppen meget hårdt.
- Er jeg kun i mellemgruppen? - Ikke når dit mesterværk udkommer.
Vi udskifter vores gamle møbler.
- Vi søger et Miller/Eames-look. - Jeg har lige fået en ny Eames.
Har du inviteret fyren og leopardpigen?
Det er Chick, som hjælper mig med Don Piper-serien.
- Er han da detektiv? - Nej. Han er lejemorder.
Han lever af at slå folk ihjel.
- Har du inviteret en lejemorder med? - Rolig. Han har et pænt dækarbejde.
- Og hvad laver du så, Chick? - Jeg er pornoproducent.
Du kan få mit kort.
Hun hedder mrs. Connelly. Men hun spiller i kirken i aften.
Der er så mange smukke finesser. Bare vent, til I ser det.
Kom ind, Herman.
Herman?
Selv om De ejer huset, må De ikke brase ind hos en lejer.
Jeg ville bare vise lejligheden frem.
- De skulle spille i kirken i aften. - Nej, det er næste fredag.
Vi skal øve hele ugen.
I har skræmt den stakkels dame. De har ret til at anmelde dem.
Nej. De er sådan et sødt par.
- Godnat. - Godnat, mrs. Connelly.
Jeg holder øje med jer...
...konstant.
- Du hedder Alex, ikke? - Davs, Chick.
- Jeg har en indflyttergave med. - Det var pænt af dig.
Det er smagfulde film. Specielt til par.
Hvor betænksomt af dig. Tak.
Mit kort ligger i "Røvpatruljen", så I altid kan bestille flere.
- Tak for i aften. - Jeg fik en pris for den der.
KOM IND TIL MIG - H
De kan da ikke fyre mig, fordi hun sprøjtede med tåregas.
Jeg ville ønske, at det var derfor, jeg fyrede dig.
Har du kigget på ugens restaurantliste?
Åh nej!
NAMMENAM... ALEX I BAD
Nå...
Hvordan har mr. Peabody det?
Alex.
Åh nej.
Slut med at sove. Skriv din bog. Vi skal bruge penge. Jeg er fyret.
Tak, jeg har set det.
- Har du set det? - Det er noget møg.
Mine forældre læser det her blad. Nu ved de, mit lem hedder Peabody.
Det er ikke min skyld. Hun ringede, mens du tog en lur.
Jeg har jo sagt, jeg ikke tog en lur.
Jo, måske. Er det nu blevet forbudt?
Jeg kan ikke arbejde her. Det er helt umuligt.
Jeg har skrevet tre sider de sidste seks uger.
Bogen skal afleveres på onsdag.
Ellers kan vi ikke betale for noget. Hverken løbere eller skamler.
Eller din Tangillo-skål. Og heller ikke for dit vasekrus.
Hvad om du satte dig hen og skrev på cafeen?
Vil du så prøve at finde arbejde, mens du løber ærinder for hende?
Hun har tusinder af små ærinder.
Det klarer du aldrig.
Jeg elsker dig, men jeg ved, du ikke holder til det.
Jeg skal nok klare det.
Nancy?
Goddag, mrs. Connelly.
Jeg bemærkede, at Alex gik ud, mens du er blevet hjemme.
- Jeg er blevet sagt op. - Det gør mig da ondt.
Men det er nu nok meget godt. Lad mr. Rose om at tjene til føden.
En mand skal ikke gå hjemme, mens du forsørger ham.
- Han er jo forfatter. - Forfatter!
Han sover mere end en hundehvalp. Men han skriver måske om får?
- Var der noget særligt, De ville? - Det kan man godt sige.
Jeg har noget, du skal se.
Det er ikke en musebæ. Det er en rosin.
- Det er museefterladenskaber. - Det er en rosin!
Jeg har sprøjtet Rodalon på den.
Hun spiller altid så uskyldig.
"Er du sød at hjælpe mig, Nancy?"
"Jeg har fundet museefterladenskaber."
Som om hun ikke vidste, at det var en rosin.
Jeg har som sådan aldrig udformet religiøse pjecer.
Kl. 13? Tusind tak, hr. Rabbiner.
Nancy!
Er du dernede, Nancy?
- Hvad er der nu, mrs. Connelly? - Lille Dick er fanget her i skakten.
Hvordan er han kommet herind?
Gør ham nu ikke fortræd!
Forsigtig!
Skam dig. Tænk at skræmme den stakkels fugl.
- Det her går slet ikke. - Hun er en ond, snu gammel dame.
Jeg når aldrig at få bogen færdig. Gid vi bare kunne sætte hende ud.
Lad os være søde mod hende. Vi kunne give hende en gave!
- En gave? - Og så beder vi hende om at flytte.
- Bede hende om det? Uden videre? - Måske skal vi tigge og trygle lidt.
Hun falder nok for tiggeri.
Der er en oversigt, som viser, hvad der er i chokoladerne.
- Tænk ikke på det. - Lad mig gå lige til sagen.
- Alex og jeg vil gerne have et barn. - Ja, det så jeg. Nede i stuen.
Ja...
Når vi får barnet, får vi brug for etagen her.
- Det forstår jeg ikke. - Vi vil betale for det.
- Vil I have mig til at flytte? - De vil trives bedre med folk...
...i Deres egen aldersgruppe.
På Miamis solkyst.
Jeg er irer. Jeg ville bare blive skoldet.
Desuden er det her jo mit hjem.
Hjem!
Den grønne ø!
Hjem til den fædrene muld.
Det var måske en idé.
Jeg har ikke været hjemme i 50 år.
Uhm, karamel.
Angående Irland...
Og Deres flytning...
De har vel fjernsyn derovre nu.
- Ja, selvfølgelig. - Sågar i farver.
Jeg har besluttet mig.
Jeg vil...
- Mrs. Connelly? Hun bliver kvalt. - Gør dog noget!
Kom så.
Åh nej!
Væk!
- Hvad laver du? - Hjertemassage.
Vent. Hold op.
Åh nej. 1, 2, 3...
Giv hende mund til mund. Gør det!
Du skal puste ind i munden.
En mundfuld. 1, 2, 3...
Igen.
Sådan.
Igen!
Hvad er det, du gør?
De var ved at kløjes i en chokolade.
De var ved at kløjes i chokoladen.
Fortsæt, mrs. Connelly.
Det sidste, jeg husker, er, at jeg spiste en af deres chokolader.
Og da jeg vågnede, var han ved at skænde mig.
- Og hun holdt mig i en skruestik. - Jeg ville redde hendes liv.
Engang stjal han mine benklæder.
- For at kunne snuse til dem. - Hun var ved at kløjes i...
Hold så mund!
Folk som du står på vores liste. Listen over sexforbrydere.
- Sexforbryder? - Og de vil have børn!
- Vi burde have ladet hende kvæles. - Ja.
Hvad skulle det være?
Jeg har 12 timer til at skrive en bog. Må jeg sidde her og arbejde?
Ja, værsgo.
Nancy. Jeg skulle lige til at ringe.
Jeg har et problem heroppe.
- Jeg skal til jobsamtale nu, så... - Så ringer jeg bare til tæppemanden.
Søm det nu godt fast.
- Jeg vil nødig falde og slå mig. - Nej, det kan vi jo ikke have.
Problem sidder her. Det er hullet som en luder fra Dublin.
Søm det fast.
Ja!
Søm det fast. Slå til! Læg dog lidt knofedt i.
Ja!
Smed du hende ned ad trappen?
Nej. Men jeg tænkte på det.
Og jeg nød tanken.
Jeg er et ondt og forfærdeligt menneske.
- Tak. - Hun har jo ødelagt vores liv.
- Det er naturligt at tænke sådan. - Er det?
Jeg har gjort mig mine tanker.
Hvilke tanker?
At brække halsen på hende. Eller give hende stød.
Eller bare prygle hende til døde.
Halshugge hende. Drukne hende. Tæske hende til døde.
På en human måde.
Eller at skære hende i bittesmå stykker.
Men jeg ville kvæle hende først, så hun ikke mærkede noget.
Det glæder mig at høre. Du er jo også ond.
Jeg er færdig. Sådan.
Det var, som om de sidste 60 sider bare flød ud af mig.
- Lad os fejre det med champagne. - Alex!
Nancy!
Skynd jer!
Der er lige løbet en stor rotte ind under mit skab. Skynd jer.
- Jeg lader proppen springe. - Jeg kommer.
- Er De sikker på, det var en rotte? - Jeg så dens ansigt.
Så De dens ansigt?
Nå, lad os så finde den store, slemme rotte.
Måske var det en nullermand? De kan minde om gnavere.
- Rotten! - Hvor?
Der!
Det er ikke en rotte. Det er bare en markmus.
- Din taske er røget ind i kaminen! - Åh nej.
- Lad være. - Min bog!
- Du brænder dig bare. - Luk døren op, Nancy!
- Er det din bog? - Døren.
Nej!
Stop!
Nej, nej, nej!
Det gjorde hun med vilje.
Og nu Lægens Bord.
En farlig virus huserer i New York.
Lægerne advarer om, at den især er farlig for børn og ældre.
Symptomerne er feber, kvalme og voldsom diaré.
Er De sød at salte trappen? Den er meget isglat.
Så lad være at gå udenfor.
Fanden...
Den blev kørt i smadder af en lastbil og en varevogn.
- Det er jo frygteligt, Alex. - Ja, ikke sandt?
- Det er ikke til at tro, vel? - Nej, det er det faktisk ikke.
Jeg har advaret dig, Alex. Vi opsiger alle kontraktbrydere.
Kontraktbryder? Men jeg har den knuste pc.
Hvis du lagde lige så meget i din bog som i undskyldningerne, -
- så havde du nok nået det. Har I hajsuppe?
Lad mig få det.
DRÆBERINFLUENZA SLÅR TIL
Davs.
Hvordan har du det?
Som stod jeg på dødens rand.
Næ, hvem har vi dog her? Kom indenfor.
- Goddag. - Glædelig Thanksgiving.
- Hvordan har De det? - Udmærket.
Men hvad med jer to? I ser noget sløje ud.
- Nej, vi har det fint. - Vi har taget lidt popcorn med.
Dejligt. Jeg elsker popcorn. Og det gør Lille Dick også.
- Har De haft en dejlig Thanksgiving? - Det kan du tro.
Den søde italienske dame fra posthuset kom med middag.
Men jeg kunne ikke få hele skroget ned i affaldskværnen.
- Der er ikke nogen affaldskværn. - Ikke det?
Det er helt tilstoppet.
Sådan.
Jeg tror, at I to har reddet jer en baktusse.
Betjent Dan sørgede for, at jeg fik en influenzavaccine.
Lille Dick er vild med opkast. Han savler allerede.
- Hvor meget kan vi få, Kenneth? - Hvor langt vil I gå ned i pris?
I har givet alt for meget for huset.
- Og så er der lejeren. - Du sagde, hun var en sød dame.
Det har jeg vist aldrig sagt.
- Så vi hænger på det rædselshus? - I kan også sælge med tab.
- Hvor stort et tab? - Enormt.
- Vi er totalt på røven, ikke? - Jo, det er en velvalgt vending.
- Vil Jean tage dig til nåde igen? - Nej. Nej. Det er slut.
Og hvordan skulle jeg kunne skrive, mens jeg skal betjene hende?
Jeg er hendes lille lakaj. Vi skal ud og tælle druer.
Eller ordne radiator. Eller følge hende til vaskeriet.
Jeg skal rense bananskaller, gå ud med skrald og trille piller.
Eller tørre hende i røven, så hun ikke skal døje med ranglebær.
Alex...
Jeg skal styrte derop som en mis og tørre hendes lille, gamle røv.
"Det var godt, mrs. Connelly. Uh, har vi skidt i buksen?"
- Lad mig fjerne det med tungen. - Undskyld, hr.
- Nu er det nok. - Undskyld.
Så går vi, Dickie.
- Hurtigt. Tiden er knap. - Hendes indkøb tager kun 12 timer.
Du går den vej, jeg går den vej.
Lidt salt i sukkerskålen.
- Se her. - Kommer.
- Alex? - Jeg snublede i tæppet.
- Ved du, hvad du skal gøre? - Jeg har da ordnet din lampe.
Hvis stødet ikke slår hende ihjel, gør gasforgiftningen det.
Det var første vågeflamme. Og anden vågeflamme.
- Så stiller vi den på 180. - Slukkede du vågeflammen i ovnen?
Skatter?
Alex...
- Det drypper fra den skjold. - Jeg ved det...
Er det ikke dejligt?
Der er en stor skjold nedenunder, så jeg tjekker lige rørene.
- Hvad er der sket med dit ansigt? - Jeg faldt i søvn i et solarium.
Du ligner jo et stegt lam.
- Hvordan går det, lammesteg? - Jeg er snart færdig.
NEDBRYDELIGE MATERIALER
Hun står op og skifter kanal cirka 19 gange hver nat.
Når den store krimimaraton er forbi, har syren ædt sig gennem gulvet.
Og så kan vi leve lykkeligt.
"Det er ikke vores skyld. Få fat i ham blikkenslageren."
Vi må hellere flytte på hotel for en sikkerheds skyld.
Du, skat, nu hvor vi har et hul i loftet, -
- tænkte jeg, at vi kunne flytte trappen derhen.
Fint.
- Hvor skal du hen? - Jeg skal lige sætte trumf på.
Åh nej. Ikke hr. Påfugl.
Hr. Påfugl må ofre sig for sagen.
Der.
Hun ser Riverdance. Hvem ser dog den slags?
Det er sværere, end det ser ud til.
Hellige Guds Moder! Jeg kunne være faldet ned.
De gulvplanker er jo pilrådne.
Hun havde en russisk fyr til at se på rørene, -
- og som De kan se, er der vandskader i loftet...
Med al respekt for mr. D., -
- så var du jo selv heroppe og pusle med mine rør for nylig.
Pusle med rørene. Så vanker der endnu en bøde.
- For hvad? - Uautoriseret blikkeri.
Blikkeri?
- Gør De nar? - Nej, han gør ej.
Nej, jeg gør ikke nar. Nej.
Jeg kender en bygningsinspektør, der flår bolighajer som jer.
- Forstået? - Ja... Bolighaj...
Og De køber et nyt fjernsyn til hende.
Jeg går selv ud og vælger et.
Kan jeg få et med klappebetjening? Det gør det hele meget nemmere.
Tjald? Tjald?
Doner? Ganer?
- Revolver. - Hva'?
Revolver.
Revolver?
- Er vi virkelig nået så vidt? - Ja.
Jeg har aldrig rørt et våben før...
Jeg har det hele her.
- Ulovlig omgang med våben... - Det var et uheld.
Jeg har aldrig oplevet, at en hustru ved et uheld skyder sin mand i penis.
Og skønt han fortjener det, så er vold mod ægtefælle...
...en meget alvorlig sag.
Kan I have en god aften.
Han tror, du mishandler mig.
Du skød mig jo.
Du har været meget heldig.
Kuglen prellede af mod din hånd, så den har kun strejfet skrotum.
Men hvad med... øh...
...kuglerne?
Kan du mærke det?
- Ja... - Godt.
Jeg undersøger dig nærmere, men du er nok ude igen i morgen.
- Stakkels mr. Peabody. - Han ofrede sig for sagen.
- Vi griber det mord helt forkert an. - Synes du det?
Lad os holde det enkelt.
- Det her er da ikke enkelt. - Hun har sikkerhedskæder på døren.
Lidt længere.
Hvor er hun?
Måske sidder hun i sin stol.
Der fangede I mig.
Jeg sniger mig til en smøg en sjælden gang.
Vi...
Vi tænkte, at De nok frøs, så vi har taget en pude med.
Hvor betænksomt. I er ikke som de forrige husværter.
Der har været mange i boligen dernede.
Men jeg fornemmer, at I to er kommet for at blive.
Betjent Dan har sat mit nye tv op. 52 tommer.
Og han gav mig de der støjtalere. En der og en ved stolen.
Det er ligesom at være i biografen.
Her bliver pragtfuldt.
I to turtelduer...
...mig...
...og betjent Dan.
En stor lykkelig familie.
Vi har en overtro i Irland.
Man siger, at det betyder uheld at komme og gå ad forskellige døre.
Det har noget med de døde at gøre. Onde ånder og den slags.
Godnat da.
Ved I hvad?
Jeg tror, jeg har det varmt nok...
...allerede.
Godnat.
Det var de mest besynderlige syv minutter i mit liv.
Kaptajn Connelly overvandt bølger, der var dobbelt så høje, Lille Dick.
Vi er én stor, lykkelig familie!
Er det bare os? Er vi så elendige til at begå mord?
Nej, hun er et monster.
- Hør, smed du ikke dem her ud? - Jo da.
Jeg ved ikke, hvordan de er endt der.
"Røvpatruljen."
Stik mig lige "Røvpatruljen".
Hun kan enten se fjernsyn her eller snige sig til en smøg der.
Hendes lejlighed er meget rodet. Vi vælger et mere stilrent...
Hva'?
- Undskyld. - Hvad er den letteste vej ind?
Køkkenelevatoren er yderst effektiv.
Og det er slet ikke svært at klatre op i den.
- Vi kan lade bagdøren stå åben. - Hvad skal det så koste os, Chick?
25 tusser.
Vi havde overvejet et helt andet beløb.
Vi tænkte noget i nabolaget af...
En halv tusse.
Grundprisen for en eliminering er 25.000$.
Hvornår kan du klare det?
- Torsdag aften. - Juleaften?
Ja, jeg ordner det på vej til fest. Læg pengene i køkkenelevatoren.
- Ja. - Fint.
- Glem nu ikke computeren. - Tak.
Godnat.
Nu skal vi bare skaffe 25.000$.
"Piper gav sin eneste ven snor på, og så tog mand og hund ind til byen."
"Sådan noget er værd at slå ihjel for, kammerat."
Vi holder en kort pause.
- En tandoperation. - 25.000$?
Nancy står jo uden arbejde.
Vi har afdragene på huset. Og nu er min kontrakt røget.
Så det ser altså sort ud.
- Fik du pengene? - Nej.
Men jeg fik en flot, ny, signeret førsteudgave.
Han skrev den på fire dage. Hør.
"Hendes hår var gult som urin, når man har taget en vitaminpille."
Flot metafor. Dit røvhul!
Røvhul! Jeg hader dig og dine Don Piper-krimier.
Og din gravide kone, der føder et superbarn, fordi hun ikke spiser.
Skatter...
- Vi skal nok skaffe de penge. - Hvordan?
Hvordan skaffer vi 25.000 på to dage?
Nej.
Ikke hr. Påfugl.
Glædelig jul!
Det var flot, unger. Gem lidt sangstemme til naboerne.
Betjent Dan. Hvor hyggeligt.
- Hvad kan vi gøre for Dem? - Jeg har kager til mrs. Connelly.
Hvor sødt.
Jeg går selv op med dem. Tillader I?
- Jeg tror ikke, at hun er deroppe. - Nej.
Bare stil dem udenfor.
Hold så op!
Hold så op. Hvad er meningen? Der er børn til stede.
Jeg vidste, at her var ballade.
Jeg kommer igen om ti minutter. Kom så, unger.
Flot redning.
Jeg vidste, at de ville sende en professionel.
- Du har jo skudt mig. - Ja.
Brutale stodder. Har du kniv med til et opgør med skydevåben?
- Hvad laver han? - Han kan vel sit kram.
Hvis du vil danse med mig, må du først byde på en drink.
Det ryger!
Slip mig, skøre kælling!
- Vent! - Hvad nu?
- Er De uskadt? - Ja.
- Hvor er Lille Dickie? - Her. Værsgo.
Dickie.
- Det havde jeg ikke ventet af jer. - Godt, jeg havde skumsprøjten med.
- Vi ville bare redde hende. - Og Lille Dickie.
Vi glemmer alt om den anmeldelse.
Jeg skal bare lige have to autografer her.
- Hvad synes I om det nye hus? - Bronx er ved at blive trendy.
- Der ser pragtfuldt ud, Kenneth. - Jeg sagde jo, de satte det i stand.
- Hils på Alex og Nancy. - Davs.
- I skal have mange tak. - Det er jo et drømmehus. Så stille.
- Det vil nok hjælpe på søvnløsheden. - Jeg er allerede søvnig.
- Skal vi gå op og sige goddag? - Vi skal... gå.
Sludder. I har reddet hendes liv, så tag dog og sig farvel til hende.
Jeg har en overraskelse, mrs. Connelly.
Mrs. Connelly. Hun er søreme tunghør.
Se, hvem der er kommet. Hun sover vist.
- Hun er stiv som et bræt. - Nej. Hun er bare stokdøv.
Mrs. Connelly.
Hun er død.
- Stakkel. - Nej. Hun kan ikke være død.
Hendes tid var inde.
Jeg skal nok tale med Friedmans. I behøver ikke at tage jer af det.
Kom.
Det er nok al den virak.
- Det var dog utroligt. - Hun var så rask og rørig.
Jeg mener...
...trods alle uoverensstemmelser, så havde hun nu... gejst.
Også i den grad.
Tror du, hun er i himlen?
Uanset hvor hun er, -
- så er hun kommet et bedre sted hen.
Du skulle have set deres fjæs, da jeg sagde, at hun var kradset af.
Gid jeg kunne have set det.
Det var hårdt at holde vejret så længe.
- Jeg må have en større bid af kagen. - Du får jo det hele, mor.
Der er knap nok til et krydstogt til mig og Danny.
- Det er mig, der må tage slæbet. - Alex og Nancy var da lette.
Det var nu et sødt par. Jeg håber, at de klarer sig.
- Forfattere trives med lidt modgang. - Jeg håber, at hans nye bog er god.
Han burde skrive om noget, han kender til.
Alex' og Nancys drømmehus var vist for godt til at være sandt.
Levede de lykkeligt til deres dages ende?
Læs bogen!
Tekster: Aage Brock SDI Media Denmark